Sarah, vi är en familj.
Helena har en själ och ett syfte, hon är en i familjen nu.
Stick tillbaka till helvetet, där du hör hemma.
- Skit också! - Henrik!
Jag är sjuk, Delphine.
- Är du min pappa? - Lämnade du henne hos Cal?
Din mamma har mycket att stå i.
"Organismen är intellektuell egendom." De har patent på oss.
- Känner du till Leda och svanen? - "Vetenskapsmän dog i explosionen."
- De var Rachels föräldrar. - De var genetiker.
- Du är ingen smart klon. - Jag fattar att du ligger med Rachel.
- Jag sköt dig! Du var död! - Han tog nåt som var inuti mig.
Ett nytt liv tar sin början.
- Rachel, du behöver inte se det här. - Jag krävde det. Flytta på dig.
Jag vill se honom, tack.
Jag är ledsen, Rachel. Daniel var lojal.
- Mot dig. - Mot oss båda.
Det var inte Sarah.
Nej. Vi känner alla igen hennes hantverk.
- Din vita val, Aldous. - Vi verkar ha ett par.
Säkerhetskameran fångade henne när hon gick härifrån med Sarah.
Fascinerande, om man lyckas sätta sig över det, Rachel.
- Hur var det i Taiwan, Paul? - Jag gjorde mitt jobb.
- Personlig säkerhet, eller? - Just det.
Hon hade kunnat döda dig.
Det finns lindrigare sätt, Rachel. Du har varit för hårdhänt.
Tro mig, Aldous, jag har bara börjat.
Du fattar väl att jag måste måla det här för att kunna smälta det?
Du dödade henne så att hon kunde uppstå och slakta Rachels hejduk.
Det blir svårt att framställa.
Du har hamnat mellan två psykopater. Släpp henne.
- Hon räddade mitt liv. - Hon kan inte bo här, Sarah.
- Kan du ge henne lite kläder, snälla? - Okej då.
Jag har säkert en ukrainsk folkdräkt här nånstans.
Hallå där! Visa honom lite respekt. Förstår du?
Det är min bror. Det gör honom till en syster. Familj.
- Fattar du, köttskalle? - Kalla mig inte för det.
Förstår du, Helena?
- Är han sestra? - Precis.
Ta på dig kläder, tvätta dig och gör allt annat han ber dig om.
- Tack så mycket, Felix. - Döda inte min badanka, bara.
Herregud. Vad gjorde den där fisksekten med henne?
Jag vet inte. Men jag vet nån som kanske skulle kunna ta reda på det.
Men du måste vakta henne. Snälla, jag måste bara fixa det här.
Du är verkligen helt otrolig.
- Ta de här. Prata med din dotter. - Tack.
Strumporna är blöta.
Va? Ja. De strumporna är blöta.
Vill du låna mina strumpor? De är häftiga och blir som knästrumpor.
- Nej. - Du har rätt.
Du kommer att behöva mer än bara strumpor.
Jag vet att det är förvirrande, Kira. Jag förstår att du är ledsen.
Men nu när vi ändå är tillsammans så kan vi ju försöka ha lite kul.
Det finns ingen anledning till att vi inte borde ha jättehäftiga strumpor.
Varsågod och sitt, Paul.
Jag behöver en ny övervakare.
- Har du en övervakare? - Hade. Daniel.
Jag har vetat om allt sen barnsben, men jag är ändå en del av programmet.
Fast jag är privilegierad.
Hon behöver en livvakt dygnet runt. Rapportera hennes hälsodata till mig.
Har jag nåt val?
Det är en befordran, Paul, en bra sån om du klarar av den.
- Hur går det med stamcellslinjen? - Provrörstesten ser lovande ut.
Lovande nog att behandla Cosima.
Avsluta behandlingen. Cosima får lida tills Sarah kommer.
På 80-talet var genetik som Vilda västern.
Det fanns inga lagar, så det patenterades tillfälligt hit och dit-
- tills lagarna ändrades eller tills man visste om det var värt nåt.
- Men de registrerades väl? - Syntetiskt DNA...
...hade nog hamnat hos militären. Det kan vara hemligstämplat.
Det låter troligt. Hur kan jag ta reda på det?
Vänta tills nån med pilotglasögon säger åt dig att du inkräktar.
Scott, du ska vara min expert på genetiska patent.
- Varför får jag inte jobba för er? - Varför får han inte jobba för oss?
- Då måste vi döda hans familj. - Det är lugnt.
- Jag har dekanus som referens. - Hej, Scott. Hej då, Scott.
- Han är så gullig. - Fick du de här?
De är provresultat från en stamcellslinje jag inte har sett.
- Och de är... - Vadå?
Kompatibla med dig.
- Är de? - Men de skickades till Leekie.
Han ska dela all vetenskap med oss. Varför har vi inte kulturerna?
Jag vet inte. För att de är experimentella eller patentskyddade.
Det spelar ingen roll. Jag är beredd att testa vad som helst.
- Var är du? - På ett ställe där band brukar spela.
Vilka band?
- Bobbie, vilka spelar i kväll? - The Shit Goblins.
- Förlåt. - Ja. Jag saknar dig, lillapan.
Jag är ingen apa längre. Jag är en leopard.
Häftigt! Jag gillar jackan också.
- Du kan få prata med pappa nu. - Lillapan. Kira?
"Pappa."
Förlåt. Jag säger att jag heter Cal, men hon "pappar" mig ändå.
Hon kan kalla dig vad hon vill.
- Mår du bra? - Gör det nåt om jag inte säger nåt?
Ja, lite.
- Killen du körde in i. - Dyad-mannen?
Han dog inte, åtminstone inte på grund av dig.
Jag är lättad, åtminstone formellt sett.
- Var är ni? - Nära nog för att plocka upp dig.
Det ser jag fram emot.
Okej. Nu måste du sköta dig, "lillasestra".
- Hej igen, inspektör Bell. - In med dig.
- Händerna på bordet. - Jag gillar inte att folk rör mig.
Jag har precis gett henne nya kläder. Hon har inga vapen eller...
- Det är min penna. - Jag ville skriva brev.
Jag har inte glömt att du försökte skjuta mig.
Gör som han säger, köttskalle.
Vi är 10 meter upp och alla vassa föremål är inlåsta.
Enda vägen ut är förbi mig, så du är trygg här.
Helena, han vill hjälpa dig och Sarah.
Han ligger med grisar.
Då ska jag nog gå. Jag har också en dejt.
Lycka till.
Försök med mat.
- Gracie vägrar säga nåt. - Är du säker på att hon ljuger?
Öppnar hon inte sitt hjärta håller hon fast vid det förflutna.
- Straff i proportion till brottet. - Det har gått tolv timmar.
Nåväl.
Gracie, tänker du berätta vad som hände med Helena?
Låt henne ruttna här inne.
Då måste jag fånga dig och kittla dig! Här kommer monstret!
- Tack, mamma. Jag älskar dig. - Och pappa då?
- Jag älskar dig också, pappa. - Fånga honom!
Sarah försöker lära sig allt hon kan om mig, precis som jag om henne.
Jag vill klargöra en sak, Paul. Du rapporterar min data till Aldous.
- Men du jobbar för mig. Uppfattat? - Inte direkt.
Jag har känt Leekie hela livet.
När mina adoptivföräldrar dog blev han som en sorts beskyddare.
Men nu är min rang i aktiebolaget högre än hans Dyad-direktörspost.
Ibland blir han för fäst vid sina försöksobjekt, inklusive mig.
Ibland är det svårt för honom att fatta de hårda besluten.
- Läste du rapporten om Cal Morrison? - Mikro-optik, anti-korporativistisk.
- Kan han vara Kiras pappa? - Det passar tidsmässigt.
Stör det dig? Att Sarah är tillbaka hos pappan till sitt barn?
Nej.
Ditt förhållande med Sarah varit vår räddning, Paul.
- Jag bad henne aldrig komma till mig. - Du bad inte om mig heller.
Det är dags att fatta ett beslut, Paul.
Det här är Dan... Det här var Daniels vapen.
Det kan kopplas till mordet på en polisman.
Det finns inget mellanläge längre.
Vad vill du att jag ska göra?
Du.
Du!
Maggie Chen, också Prolethean.
Hon var din sökare. Hon letade upp kloner år dig. Ni jobbade ihop.
Senast vi sågs rymde du från Johanssen i bröllopsklänning.
Vad handlade det om?
Vad gjorde de med dig?
Hur hittade Maggie klonerna? Hur kontaktade hon dig?
Jag är en mycket tålmodig man, Helena.
Jag ska bara göra mig en grillad ostmacka-
-medan du funderar över det.
Ledsen att jag inte kan hjälpa dig. Din pappa vill att jag hittar Helena.
Hon måste bära barnet, eller hur?
Gracie, jag vet inte om hon är ett mirakel eller inte, men erkänn bara.
Ett erkännande helar allt.
Jag bryr mig inte om vad du gjorde.
När jag var sju sa nunnan att jag hade djävlar inom mig.
Syster Olga lämnade mig i källaren. Hon gav mig mörker.
Men jag gav henne mörker.
- Känner Sarah till Svanmannen? - Jag tror inte det.
Svanmannen lekte Gud.
- Hur då? - Han är i hennes skåp.
Vems skåp? Maggies?
Varför vill Rachel åt Sarah? Vill hon åt Kira också?
Har Maggie Chen ett skåp?
- Hur hjälper det här min sestra? - Helena, det här är viktigt.
- Jag ska berätta nåt för dig. - Ja?
De här gillar jag.
- Hej, Felix. - Colin, du kom tillbaka.
- Tillfälligtvis. Är det säkert? - Det beror på vad du är rädd för.
Jag vet inte, polisen som kommer med en massa antydningar om dig.
Allt det där har lagt sig.
Felix Dawkins? Husrannsakan.
- Skit också. Inte igen. - Det måste vara ett missförstånd.
Hur är det, bårhussnubben? Hoppas vi inte hittar nåt komprometterande.
Jag är ledsen, gubben. Skit också.
Ni kommer bara att hitta några kackerlackor. Har ni legitimation?
- Hej, Felix. - Jävla svin.
Varför kan ni inte lämna min syster i fred?
Är du med i Rachels lag nu? Du tar lagen i hennes egen handväska.
Vad handlar det här om? Kom du för att ta över, din kuksugare?
- Du var i Cal Morrisons stuga. - Det vet jag inget om.
Vad ska du göra med den? Släpp den.
Släpp den.
Paul.
Paul! Paul, vad gör du? Är du från vettet? Vad gör du?
Förlåt mig! Förlåt mig! Förlåt mig! Vad gör du?
Felix? Vad är det som händer?
Hej, Sarah.
- Var är min bror? - Jag mår bra, förutom med sällskapet.
Jag har ett mordvapen med Felix fingeravtryck. Polisen närmar sig.
De kommer att hitta vapnet som dödade Tom Bowman hemma hos Cal.
Felix åtalas för mord om inte Rachel får det hon vill ha.
Din resa till Taiwan lönade sig. Hur många kloner har du fått i säng? Tre?
Hon vill ha allt, Sarah. Dig, Helena, Kira. Det här är ingen lek.
Det har det aldrig varit, din skitstövel.
Nu är det upp till dig, Sarah. Du har till i morgon bitti på dig.
- Oj, oj, oj. Sarah, lugna ner dig. - Hjälp mig. Rachel är hänsynslös.
Jag ringer stationen och hör efter om Rachel bara bluffar.
- De har ett vapen på honom. - Så lätt är det inte.
- Art, du har sett vad de kan göra. - Gör inget dumt. Kom hit.
Ja. Vad ska jag göra annars? Jag har ingen annanstans att ta vägen.
- Ta det lugnt. - Jag har dig, Arthur.
Nå, Gracie?
Så där.
Jag skyddade oss, jag tog inget riktigt liv.
Som att döda en prärievarg som försökte äta upp våra höns.
Jag är ledsen, far.
Hjälp oss att hämta tillbaka henne så blir allt förlåtet.
Om du inte gör det...
...får du bära barnet själv.
- Är det här en bra idé? - Ja, om han vägrar behandla dig.
Han förstör din karriär och ditt rykte som nybliven lesbisk.
Nej, han har nog egna kulturer, så kolla kylskåpen.
Kommer det att stå "kultur" på bägaren?
Skit också.
Åh, nej.
- Dr Cormier. - Jag ville se originalgenomen.
Nej, det ville hon inte. Aldous, du gömde en stamcellslinje från oss.
Det gjorde jag inte. Minns du att jag sa att jag höll på att utveckla-
- en pluripotent stamcellslinje från barntänder?
- Ja. - Men Rachel stoppar testen.
- Varför gör hon så? - På grund av Sarah.
Har du sett det här förut?
- Vilka är de? - Förfäder från originalexperimentet.
Sarah hade det.
Jag ska berätta nåt som bara ett fåtal människor vet.
För 20 år sen brann ett av våra labb ner. Många dog och data försvann.
Originalgenomen förstördes.
Allt hemlighetsmakeri runt original- genomen beror på att den inte finns?
Ja. Hela projektet är föräldralöst.
Vi förlorade din förhistoria, Cosima-
- och all data över flera syntetiska sekvenser från ditt DNA.
- Vilka sorts syntetiska sekvenser? - Sekvenser som gör dig möjlig.
De som innehöll den livskraft som har gäckat oss sen dess.
Ni förlorade kartan? Nu är det som att leta efter en nål i en höstack.
Om Sarah har fått reda på nåt så måste jag få veta det.
Jag har ingen aning.
Vare sig jag tror på det eller inte-
- är jag villig att ignorera Rachel och fortsätta behandlingen.
Middagen är snart klar. Hoppas du gillar bränd spaghetti.
Vad ritar du? Jag visste inte att din mamma hade några systrar?
De är nya. De ser likadana ut, men jag ser skillnad på dem.
- Vad menar du? - Det kommer nån.
- Du har rätt. - Vem där?
Polisen.
- God kväll. - Ovanligt med husbil så här års.
- Jag ville bara se att allt var bra. - Ja, vi har det bra, tack.
Jag campar med min dotter.
- Får jag se körkort och registrering? - Javisst.
- Var kommer du ifrån? - Seattle.
Du är långt hemifrån, Andrew Cooper. Är du på väg tillbaka västerut?
Japp. Hem igen.
Får jag ta mig en titt i husbilen?
- Godis eller bus! - Oj!
- Det är inte Halloween nu. - Jag vet, men du bränner maten igen.
- Oj. Då blir det god röksmak. - Nej, det blir det inte.
Hon klädde ut sig till nån sorts datorspelsfigur.
- Ni ska få äta middag i lugn och ro. - God kväll.
Du är kvicktänkt, du.
- Skit också. Har hon rymt? - Ja. Ge mig nycklarna,
På akvariet. Ja.
Jag är ledsen. Jag är så ledsen.
- Inte det här igen. - Jo. Fler gåtor från din syster.
- Hur fungerar det? - Förra gången var de koordinater.
Tre ställen vi redan hade varit på och ett nytt.
Här är koordinaterna. Vad tror du?
Hon sa nåt om ett skåp.
Helena? Hoppa inte fram och skräm oss med en yxa eller nån annan skit.
- Hon gillar väl cyklar? - Ja.
- Jag tror att hon stack i väg på en. - Varför har hon lett oss hit?
Va?
Jag tror att det här är Maggie Chens skåp.
Hon måste ha använt det som nån sorts brevlåda till Helena.
Hon bodde här. Vilket sorgligt liv.
- "Svanmannen." - Va?
Helena sa att du kanske visste vad det betyder.
Leda och svanen, ja. Projekt Leda.
Hon sa att han lekte Gud.
Kan det vara samma man? Kortet är från 1977, ungefär.
- Då borde de vara i 70-årsåldern nu. - Ja, det kan stämma.
Fan, det kan betyda att våra skapare, en av dem-
- Rachels pappa, fortfarande kan vara vid liv. Han dog inte i explosionen.
Jag måste ringa Cosima. Jag kan använda det för att få ut Felix.
- Sarah. - Vad är det?
Krypskyttegevär.
Hon ska döda Rachel.
Paul.
1963 Margaux. Två glas.
"Lite kortare där bak, Helena."
Ja, Rachel, naturligtvis. Du är så vacker. Du har så mycket pengar.
Så mycket pengar.
Ställ ner det.
Ta av dig tröjan.
Hon har 20 minuters försprång. Hon är snabb.
Rör dig inte.
Ta av dig byxorna.
- Gillade Daniel det? - Gjorde Sarah?
Vad är det? Stanna, stanna.
- Vänta. - Det är hennes cykel. Rachel bor där.
- Åt vilket håll vetter lägenheten? - Hitåt.
- Därifrån kan en prickskytt få sikte. - Kom igen.
Hämta stolen.
Ta av dig dem.
Sätt dig.
"Gillar du mitt hår, Paul?" "Ja, det är fint, stygga, sexiga Rachel."
"Som min mammas."
- Hej, sestra. - Helena! Sluta.
- Helena, lägg ner vapnet. - Sköt ditt eget vapen, Art.
- Kom och titta, Sarah. - Okej.
Helena, du kan inte göra så här. Du kan inte.
Rachel är problem. Jag fixar problem.
Jag önskar du kunde det, men de har Felix.
- Bror-sestra. - Han är i fängelset.
Om du dödar Rachel håller de kvar honom där.
- Titta. Titta, Sarah. - Okej.
- Paul är otrogen. - Jag bryr mig inte om Paul.
- Han spelar ingen roll. - Då dödar jag honom åt dig.
- Släpp vapnet. - Skjut, Art. Se vem som är snabbast.
Jag kan inte låta henne skjuta.
Helena, lyssna på mig. Vi kan förhandla om Felix.
Men jag behöver din hjälp. Du måste hjälpa mig att hitta Svanmannen.
Du vill bara utnyttja mig.
Nej, det är inte sant. Du räddade mitt liv.
Du är min syster. Helena, jag trodde att jag hade dödat dig.
Jag kunde inte säga till nån vad jag hade förlorat. Sen kom du tillbaka.
Snälla, lägg ner vapnet. Snälla.
Bra.
Kom ner.
- Tack så mycket. - Du får mig att gråta, sestra.
Kom igen, köttskalle.
Kalla mig inte det.
Så där. Bara ett intrakutanprov för att se hur din kropp påverkas.
Om min arm ramlar av så vet vi.
Eller om det växer ut en till kroppsdel.
Dr Leekie, med tanke på det du delade med dig av innan har vi ett förslag.
- Har vi? - Inte vi.
- Utan vi. - Jag lyssnar.
Vi skulle vilja veta... om du gillar att dricka öl.
Tack så mycket.
Dr Leekie.
- Sarah. - Du tappade inte bara bort mig.
Har du nåt till mig?
Professor Ethan Duncan, vid liv.
- Var? - Min bror måste släppas ut.
Hitta honom. Jag återkallar Rachels order och fortsätter behandla Cosima.
Behandla för vadå?
Ni berättar inte allt för varandra.
Vad är det? Är hon sjuk?
Tyvärr, ja.
Vad är det? Är det samma som Katja hade?
Det får hon förklara. Men du måste hitta Duncan. Jag får tre dagar.
Om nån följer efter oss bussar jag Helena på er.
- Det var inget tomt hot. - Nej, det var det inte.
Det såg intressant ut.
Rachel bad dig skugga mig.
Sarah söker bland det förflutna.
Det hon hittar kan vara farligt för oss alla.
Därför måste du komma till mig först, före Rachel.
Jag hör av mig.
Hur hittar vi Svanmannen?
Mrs S hade fin bil. Mer benutrymme.
- Helena, vart ska vi? - Cold River.
- Vad är det? En stad? - Ett ställe fullt av skrik.
- Har du aldrig åkt bil förr? - Jag har aldrig åkt på road trip.
- Vi är kloner. - Det måste vara ett prov på min tro.
Hur kan en enkel kille som jag hålla kvar en tjej som du?
Du visste hela tiden. Du är en av dem, eller hur?
Hej, Paul.
Översättning: DVD-Retail Ripp, synk, OCR rättad: enhet